Павел Матеев
Плач
Сонет №2

chitanka.info

Мъчно ми е, защото сега съм сам,

а ти си толкова далеч от мен,

от болка станах клетник тъй голям

и за тебе плача нощ и ден.

Пред очите ми са още онези дни,

преживени от двама ни с любов,

но сълзи прорязват моите страни,

а сърцето закопнява с тъжен зов.

Ликът ти постоянно в мене грее,

спомням си те все така щастлива,

но ако вятърът към теб повее,

с порой от сълзи ще те облее,

но да угаси любовта, така красива,

този тъжен дъжд не ще успее.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.